Taktovku převzali lidovci
Politické seskupení čtyřkoalice, které je dnes už tříkoalicí, půjde do zřejmě do voleb jako faktická dvoukoalice. ODA totiž dostala od svých partnerů jedinou šanci - zaniknout. Jak ale uvádí Zdeněk Vališ, spory v seskupení se mohou nyní dostat do jiné polohy.
Jeden komentátor před časem docela trefně přirovnal jejich spojenectví ke zvláštnímu spřežení koně a krávy. Ke společné oji se ta zvířata dostala z vůle vozky, tedy opoziční smlouvy, společného však neměla a nemají téměř nic: jiný krok, jiné tempo, rozdílná síla, rozdílné vidění světa. Horší však je, že spíše častěji než občas mají tendenci táhnout každý na jinou stranu. V otázce registrovaného partnerství gayů a lesbiček jeden čehý, druhý hot. Případ Investiční a Poštovní banky banky: jeden hot, druhý trochu čehý a trochu hot. Financování školství: jeden táhne doprava, druhý spíše přešlapuje na místě s občasným úkrokem k sociálním demokratům. A v problematice potratů by málem přetrhli postraňky, jak táhnou každý jinak. Také výběr společného lídra byl doprovázen kakofonií osobních urážek, drbů a pomluv.
Vše přešlo až do výhrůžného mručení při výběru společných volebních lídrů. Unionisté, silní v Praze, by se rádi v hlavním městě obešli bez lidovců, v Praze slabých. Křesťanským demokratům, jistým si jihomoravskými a východočeskými regiony, zase trnou zuby při představě spojeneckých unionistů, potácejících se všude mimo Prahu na pětiprocentní hraně volitelnosti. Je pravda, že výzkumy volebních preferencí dávají virtuální čtyřkoalici stále dobrých dvacet procent. Až však nastane lámání chleba u uren, budou chtít voliči vědět, co to ta čtyřkoalice vůbec je? A co vlastně chce? Zvláště když po současných patáliích s mrtvolou ODA se stalo zřejmé, že taktovku ve čtyřkoalici převzali suverénně křesťanští demokraté.